For 2000 år siden stod den modbydelige Nhagruul-
- en troldmand, som fordærvede uskyldige og spredte fortvivlelse-
- over for slutningen af sit dødelige liv. Han var modløs.
Opslugt af had til alt levende-
- solgte Nhagruul sin sjæl til dæmonerne i Afgrunden-
- så hans ondskabsfulde ånd ville leve videre, når han krop var rådnet.
I et uhyggeligt ritual blev Nhagruuls hud gjort til tynde sider.
Knoglerne blev malet til et bogbind, som holdt bladene fast.
Hans blod blev til det blæk, med hvilket en afskyelig bog blev skrevet
Alle, der læste bogen, blev gale-
- eller så fordærvede af kundskaben i den-
- at de ikke kunne undgå at blive onde.
Elendighed og blodsudgydelse fulgte i Nhagruuls disciples spor-
- mens de udbredte deres mesters mørke drøm.
Ækle og fordærvede skabninger myldrede frem fra urene huler.
De sluttede sig til den feberagtige ødelæggelse.
Byer og kongeriger i Karkoth blev opslugt af ondskaben-
- indtil en krigerorden rejste sig af asken.
De kaldte sig Ridderne af Den Nye Sol.
De svor at genrejse håb for landet.
Deres hjerters renhed var så mægtig, at lysets gud, Pelor-
- gav dem kraftfulde amuletter, som kanaliserede hans retfærdige lys.
Fyldt af det guddommelige lys trængte ridderne igennem mørket-
- som havde overskygget landet i 1200 år.
Men ikke alle blev overvældet af deres storhed.
Nhagruuls disciple delte bogen og bestak tre grådige sjæle til-
- at skjule delene, til bogen kunne samles igen.
Blækket blev opdaget og tilintetgjort.
Trods års søgen fandt man dog aldrig siderne og bogens bind.
Fred herskede i århundreder.
Ridderne blev forblændet af deres egen storhed.
Mindet om Nhagruul blegnede-
- ligesom kraften hos Pelors tjenere.
Ridderne svigtede i den tåbelige tro-
- at bogen med ækelt mørke aldrig kunne blive hel igen.
Pelor, vi er her på årsdagen for vor ed, for at forny vort løfte-
- og for at optage endnu en værdig sjæl i vor orden.
Grayson Azriel, træd frem.
Sværger du, ved den almægtige Pelor...
- ...at vie dit liv til at tjene? - Ja.
- At give afkald på alle verdslige ting? - Ja.
At forsvare de svage og vise de onde barmhjertighed?
- Ja. - Over alt andet...
...at forblive et håbets lys, når alt andet lys er gået ud?
Aldrig at give efter for mismod?
Mørket vil aldrig sejre...
...så længe lyset i mig hersker.
Hæv dit sværd for at modtage Pelors velsignelse.
Kom tilbage til lejren. De andre har lavet en guldindsamling til dig.
Du er skuffet over, at obelisken ikke anerkendte dig.
- Jeg troede, at jeg ville vække den. - Som alle andre, de seneste 800 år.
- Også jeg. - Jeg svigtede dig jo.
- Du er stadig ridder. - Ridder?
Halvdelen af mændene her har knap nok en menneskelig sjæl-
- og slet ikke en ædel af slagsen. Folk ler ad os.
I hvert fald de, der har hørt om os. Hvorfor bærer vi dem her?
- De gør ingenting. - Du virker vred over, at der er fred.
Det er ikke det.
Du troede, at det ville være som i fortællingerne.
At Pelors kraft ville strømme ind i dig fra obelisken.
Den første rigtige Ridder af Den Nye Sol i 800 år.
- Du vidste, at det kunne ske. - Ikke for mig!
Jeg troede, at jeg var anderledes.
Jeg havde de samme tanker, da jeg var i din alder. Jeg sagde det samme.
Hvad min far sagde, havde hans far sagt til ham, og jeg siger det til dig:
Hvis du vil være en ridder, så opfør dig som en ridder.
- Følg mig. - Til enden.
Far?
Pelor, velsign mig med din kraft, så jeg kan finde min far.
Din mest loyale og retfærdige tjener-
- blev taget af det barbariske afskum.
Nuvel.
Det er tid til at betale.
Kom ind.
Vær ikke genert. Luk døren.
Du kan klæde af dig bag skærmen.
- Jeg vil bare snakke. - Det er dine penge.
- Hvad vil du tale om? - Barbarer.
En af dem forlod dig lige før. Hvor mange er de?
- Ved du, hvor de er? - Hvad vil du dem?
De har min far. Jeg må finde ham.
Hvorfor skulle jeg risikere mit eget skind for at hjælpe dig?
Den er af guld.
- Den betyder intet for mig længere. - Min bror var en af Ridderne.
Han døde alene og forarmet.
- Vil du hjælpe mig? - Barbarerne pralede om en vigtig fange.
Hvor førte de ham hen?
Det ved jeg ikke.
Du har brug for mere end mod for at befri din far.
Kom, min ven kan sikkert hjælpe dig.
- Godaften, Tumball. - Hej, Carlotta.
- En ny ven? - Er de ikke altid nye?
Velkommen til den eventyrlige hvælving. Ophørsudsalg i dag.
- Ingen prutten om prisen. - Jeg tager Kraftringen.
En Indholdssæk, et grumt sværd og rustningen.
- Af højeste klasse? - Naturligvis.
Hvem skal betale for alt det her?
Vil du tælle det her, Carlotta? Ridderne samlede guldet til mig.
Guderne smiler til dig.
Du kan vel prøve det her.
Dets skaber sværger, at sværdet nyder at udgyde blod.
Stadig varmt fra smedjen.
Og en flaske gift.
Jeg er ikke lejemorder, Carlotta.
Stødt thassalrod. Dødelig.
Den er til dig.
Hvis de skulle tortere dig.
En Shadar- Kai- heks ansætter legeknægte på Den Grønne Drage.
Hun og barbarerne, som tog din far, betales af samme herre.
Lord Shathrax.
De leder efter resterne af et ældgammelt levn.
Slut dig til dem. Få dem til at stole på dig.
Med lidt held fører heksen dig til din far.
Grayson.
Du vil blive angrebet af ondskab, som ikke kan bekæmpes med sværd.
Mit hjertes renhed er ikke en handelsvare.
- Alt har en pris. - Så dør jeg hellere.
- Det er let at sige nu. - Intet, jeg har gjort, har været let.
Det er min far.
Du må hellere gemme den der. Brug den til at hævne min bror.
Men hold den skjult. Finder hun den, skærer hun halsen over på dig.
Kom her.
Vær stærk.
Farvel.
Øl.
Dværges øl.
- Vi tager skovvejen til grotten. - Og derefter?
Skal vi fumle i mørket som orcher?
Sæt nu... noget uforudset sker dig?
Hvis jeg siger, hvor hornet er, hvad forhindrer dig i at tage det uden mig?
Jeg giver dig mit æresord.
Jeg troede ikke, at lejemordere måtte spøge.
Humor bliver ikke opmuntret, men er ikke forbudt.
Tag ikke fejl...
Jeres stærkeste modstander er foran jer.
Jeres skæbne er op til mig.
Jeg har hørt, at I søger en stærk sværdarm.
Skulle det være en arm?
Du kan nok gøre mere gavn oppe hos de andre rumpedrenge.
Hvad laver du? Det er min stol!
Kun en tåbe tror, at dette selskab-
- går op i krav på stole.
Skræk er det mest værdifulde våben.
Er det i dig at være skrækindjagende?
Skadedyrenes Herre har ret.
Du skal gøre dig fortjent til en plads ved bordet.
Vælg en her.
Og dræb ham koldblodigt.
Gør det, så kan du slutte dig til os.
Du står på tærsklen til storhed. Du giver ingen grund til at komme ind.
- Ved du, hvad vi søger? - Jeg går kun op i belønning.
- Og hvordan jeg bruger den uklogt. - Dusøren er 5.000 i guld.
- Og en tolvtedel af det, vi finder. - En tolvtedel?
- I er kun seks. - Og du er kun halvdelen af en mand.
Jeg er mere end nok for dig.
- Hvabehar? - Vi venter.
Jeg tager den der.
Er alle tilfredse med en femtedel?
Du drypper blod på mit kort.
Ja, Lord Shatrax. Vi er på vej.
Antallet er fem.
Du skal ikke engang tænke på det.
På hvad?
Shadar-Kai-kvinder mener, at vejen til en mands hjerte er gennem ryggen.
Det er ikke hendes hjerte, jeg er interesseret i.
Jeg vil riste det på din gravsten.
Det kan blive svært med kun en hånd.
Jeg er dygtig med begge hænder. Til at riste.
- Skal jeg vise dig det? - Lad ham være.
Drage!
Jeg ville ramme dragen, mens den sov. Det, vi søger, er i hans grotte.
Vi lader den æde. Jeg så fem fanger.
Min erfaring er, at sådan en drage skal have en time til at sluge en mand.
- Fem timer. - Fire og en halv.
- En af fangerne var et barn. - Så fire og en halv.
Dragen sover efter at have fråset.
Hvorfor angriber vi ikke nu, inden den genvinder sin styrke?
Tal kun, når du bliver tiltalt.
Rejs dig, dreng.
Man kan ikke sætte verden i brand, hvis man sidder ned.
Bezz. Se, om dragen sover.
Et lig.
Endnu et lig.
Dragen sover.
Hvad sker der?
Søg dækning.
- Hvor er drengen? - Under stenene.
- Han købte vor sejr med sit liv. - Et fund.
Af og til bør man være tavs, så folk kun tror, man er en tåbe.
- Taler du, fjerner du al tvivl. - Håner du mig?
Ja.
Tal kun, når jeg bliver tiltalt? Næppe!
Dragedræber!
Den her kan blive anvendelig.
- Er det alt? - Alt af værdi.
Sikke en patetisk drage.
Intet under at den var så let at dræbe.
- Led efter fælder. - Flyt jer.
Hornet, som skal lyde om fremtiden.
Hvor solens lys skal afløses af et mystisk mørke.
De svage vil fryse.
Og de stærke og modige skal herske.
Svæklinge, bange for at dræbe, vil se denne tid som ond.
Vi er en del af Karkoths tilbagevenden til storhed.
Den fastsatte begyndelsen, de love, som nærer al eksistens.
- Hvad er det der? - En af dragens fanger.
Der er tre til. Den må have bedøvet dem, inden kampen begyndte.
- Hjælp mig, Vimak. - Du tager imod ordrer fra mig, Vimak.
Jeg sagde ikke noget om slaver eller menneskeofre.
Jeg tror, at han agter at befri dem. Dygtig dreng, du lyttede.
- Befri? - Det himmelske slibehjul siger...
Den, der kræver nåde, fortjener at dø.
Er din hensigt at befri de uværdige mennesker fra deres undergang?
Hvis det er tilfældet, tillad mig at bistå dig i ritualet.
Nej, intet ritual!
Hvis vi fører disse vrag levende tilbage til Little Silver Keep-
- vil vi blive behandlet som helte.
- De vil give os alt, vi vil have. - Det er en god plan.
Hjælp ham med resten af fangerne, Vimak.
Sørg for ikke at krumme et eneste hår på deres værdifulde hoveder.
Seith.
Luk op!
Vi dræbte dragen. Vi har brug for mad, vand og logi.
Vi agter ikke at skade jer. Vi reddede tre af jeres medborgere.
- Delgar!? Er det dig? - Ja. De reddede os.
Den her tilhører vist Dem.
Åbn portene!
Dragen er død!
- Du virker ganske tilfreds. - At dræbe en drage har den virkning.
Jeg skar den her af dens hale til dig.
Kun de stærkeste dræbere har ret til at bære sådan et trofæ.
Tag den.
- Har du fanget en vaskebjørn? - Nej.
Man lægger et æble i en kasse, skærer et hul i siden.
Vaskebjørnen tager fat i æblet, men kan ikke trække hovedet ud.
Hullet er for lille.
Det dumme dyr er så tilfreds med æblet-
- at det ikke giver slip. Når den først ser stenen, der falder-
- er det for sent.
Dragedræber.
Er det muligt, at disse... mennesker nyder deres enkelhed?
Nej, deres eneste formål er at udgøre et blødt mål for mit hårde stål.
Kun da kan de være komplette.
Se.
Er du Ryals hustru?
- Ja. - Jeg beklager hans bortgang.
Jeg er sikker på, at han ville ønske, at du fik den her.
- Mange tak. - Det er fars.
Tag dig af din mor. Nu er du manden i huset.
- Mor. - Få den ud herfra!
Dans med mig.
Her, hold om mig sådan her.
Det er ikke så slemt, vel?
Gå med mig hjem i nat.
Alle de andre drenge her er så kedelige. Bønder, smede.
- Jeg svor en ed til min far. - Han får det aldrig at vide.
Jeg kan ikke.
- Jeg er ikke den, du tror. - Jo, det er du.
Kom, så får vi det overstået.
De stærke giver sig på de svage. Uden nåde eller anger.
Stærk. Svag.
Rør dig ikke ud af stedet.
Maskinen er parat til at udvinde flydende smerte, Lord Shathrax.
Far!
Du reddede mit liv. Ifølge Shadar- Kai- lov har du ret til min krop.
Du kan tage for dig, hvordan du end behager.
Vil du have mig i sengen?
- Nej. - Godt.
- Tag mig. - Rejs dig op.
Klæd dig på.
Klæde mig på?
- Afviser du mig? - Hvad vil du?
Jeg undslap skyggernes pyramide.
En trolds sidste åndedrag var mod mit ansigt, med min kniv i hans mave.
Min kniv.
Tror du, at jeg godtager en afvisning fra en menneskedreng?
Du sagde, at jeg måtte tage for mig, hvordan jeg end ville.
Jeg vælger at tage din stolthed.
- Mit begær er at se dig ydmyg. - Nej.
Jeg kan se det i dine øjne.
Du vil have mere end min ydmygelse.
Dit hjerte slår hurtigere end en hares.
Du vil have det, men du tager det ikke.
Hvorfor?
Hvad er det, du skjuler?
Jeg stoler ikke på dig.
Vi rejser til Shathrax' fæstning uden dig.
Farvel.
Nej.
Du nyder at bejle til døden.
Det synes jeg om.
Det gør livet værd at leve, ikke sandt?
- Har du skatten? - Det hele.
Vi mødes ved porten.
Vimak.
Den er låst. Fra ydersiden.
Forhold jer i ro!
- Luk porten op. - Porten?
Jeg ville gerne, men vores statholder har vist en overskåret hals.
Ligesom seks andre.
Det er kun en forsmag på, hvad der sker, hvis du ikke åbner porten.
Vi afslutter det, dragen påbegyndte, og vælter murene omkring jer.
Ingen af jer vil overleve.
Tænk på børnene.
I dræber vores folk og tror, at vi vil lade jer gå herfra med vores skatte?
Betragt det som betaling for, at vi dræbte dragen.
Vi dør hellere i kamp end sulter som dyr.
Men I vil også dø. Sigt på Shadar- Kai- heksen!
Dræb hende først!
Åbn porten, inden jeg sprænger halskæden, så de må tørre dig op!
Så møder jeg min skaber uden skam i hjertet.
Jeg tæller til fem!
Angrib!
En.
To.
- Tre. - Stop!
Vi afleverer halvdelen af skatten.
- Hvis I åbner porten. - Det næste, du siger, bliver dit sidste
Jeg har hellere halvdelen sammen med dig!
- De dræbte dragen, giv dem halvdelen. - Vi har haft problemer nok.
Det virker, som om de, der støtter os, har talt.
Jeg vidste ikke, at jeg havde støtte.
Lad de rolige hoveder råde.
Tag halvdelen af skatten.
Gå i fred.
- Jeg er ikke den, du tror, Delgar! - Hvem er du?
I skal være stille, jeg vil hjælpe jer.
Der burde være en udgang længere fremme, og så løber vi ud i skoven.
- Hvad er jeres bedste skovvæsen? - Zombies.
Zombies? Det er det sidste, vi vil se.
Jeg sagde, at zombies var onde, men han lyttede ikke.
Din søster har ret. Hvad med enhjørninger?
- Enhjørninger er for piger. - De kan hjælpe os.
I skoven skal I holde øjnene åbne.
Sig til, hvis I ser en. Okay?
- Lad os gå, Akordia. - Har du set Grayson?
Nej. Vi må forlade dette sted. Inden alt bliver overtændt.
- I kan gå. - Han er sikkert død.
- Jeg indhenter jer. - Du spilder dit liv på en dreng!
En menneskedreng? Det er ikke særlig legendarisk.
Et ord om det her til nogen, så griller jeg dine ben.
Sådan skal det lyde.
Det her er dit værk. Du skal stå til ansvar.
Havde der fandtes retfærdighed, var det sket for længe siden.
Tåben, som sværger troskab til en gud, der ikke findes, fortjener sin skæbne!
Tak, Pelor! Du har åbnet mine øjne.
Vi skal dele skatten.
I alt er der 60.000 i guld og ædle stene.
Næsten 12.000 til os hver. Mere end dusøren.
Mere end rigeligt for mig.
Til dig, et mægtigt sværd.
Det var din idé at vende tilbage til Little Silver.
Tag imod det.
Mærk, hvordan det føles.
- Og Shathrax? - Jeg sælger hornet til lejemorderen.
- Du kan tage med ham, hvis du vil. - Drik mit blod i allianceritualet...
...så kan du blive min oppasser.
Eller du kan tage med mig til Gloomwrought.
Vi kan skræmme de sløve orme.
Eventyr, kampe, ære ud over alle fantasier.
Vi deler skatten i morgen.
Du behøver ikke bestemme dig nu. Lad mig overbevise dig.
Forlad mig ikke!
Min søn!
Jeg kan ikke sove.
Ikke det?
Du har guld. Du har en pige.
Du må lære at nyde livet lige så meget, som du sætter det på spil.
- Hvad vil du bruge din andel på? - Da jeg var barn...
...blev min by ramt af en lavine.
Min familie døde. Jeg kom til skade.
Høvdingen fordrev mig.
Han sagde, at min familie havde været svag.
Siden da har jeg kun drømt om en ting.
At se deres hoveder blive grillet over en åben ild.
Ikke fordi de tog fejl, men fordi de havde ret.
Fortjener de, der er svage, deres lave stilling?
Har det nogensinde været anderledes? Løver angriber hinanden.
En lavine, endnu mindre nådig end den første, vil ramme byen.
Jeg vil vaske skammen af min families svaghed væk ved at dræbe alle.
Med mit guld vil jeg derefter opbygge en ny by.
Det er en god drøm.
For høvding Vimak.
Gift? Thassalrod.
Lejemorder.
En kæmpe på to meter forsvinder-
- med 60.000 i guld, og ingen bemærker noget?
- Ingen fodaftryk? Intet? - Vi har stadig hornet.
Vi fortsætter og henter dusøren fra Shathrax.
Shathrax. Jeg er træt af at høre hans navn fra dine læber.
Hvorfor vil du så gerne møde ham?
- Det her har løst sig godt for dig. - Hornet er mit.
- Vi havde en aftale. - En aftale?
Giv mig din andel af skatten, så kan du tage hornet.
Ingen skat?
Så er der ingen aftale.
Giv mig hornet!
Hvis du vil slå følge med mig, så underkast dig. Indgå allianceritualet.
Hvad sker der ellers?
- Jeg dræber ham. - Gør det, jeg knæler aldrig for dig.
Som du vil.
Det var bluff.
Jeg ville ikke dræbe ham.
Få hende til at hele mig.
Hun lytter til dig.
Jeg beder dig.
Nåde!
Nej.
Tilbage til den første plan. Vi udfører opgaven og møder Shathrax.
Runerne er i himmelsk skrift.
"Kun i mørket kan du se din sjæl."
Nhagruul.
Hvad er det der?
Et udødt barn.
Forrådt i sit liv af den, der skulle beskytte hende.
Jeg er sulten!
- Hvad spiser den? - Den lever af negativ energi.
Ondskab, frygt. Venlighed og medfølelse er som gift for den.
Min mave gør ondt.
Giv mig lidt mad, så får I en belønning.
Vi må vise, at vores hjerter mangler anstændighed.
Du først, Bezz.
Lad det smage dig.
Er hun ikke bedårende?
Det er nok, Bezz.
Det er nok!
Mere!
Grayson.
Gå frem, Grayson.
Grayson.
Gør det, eller jeg hugger din hånd af og gør det for dig.
Du har gjort frygtelige ting.
Du klarede det.
Men det var vel, da du myrdede Vimak.
Kærlighed!
Det gør ondt!
Far, dræb dem!
Du er såret. Var det min skyld?
Ja.
Synd, at det ikke efterlader et ar.
Vi har bogbindet.
Ja, vi er parate.
Ja, lord Shathrax. Little Silver Keep. Rød.
- Grayson. - Du har været afgørende i hændelser...
...som vil forandre Karkoth for altid. Du bliver legendarisk.
Dit navn vil leve, så længe landet er en vildmark-
- hvor de gale styrer, og de kloge bliver slugt.
Velkommen til Shadowfell. Hengiv dig til dine mørkeste begær-
- uden frygt for repressalier eller fordømmelse.
Genskabelsesceremonien påbegyndes ved midnat.
Far!
- Grayson? - Ja, det er mig.
- Min søn. - Min søn?!
Shathrax bad mig se til fangen, og dette vrag kalder dig sin søn?
Hvordan kender denne Shadar- Kai- vederstyggelighed dig, Grayson?
Hvad jeg ved om ham, ville få dig til at krumme tæer, gamle mand.
Jeg kan forklare.
Hvad har du gjort?
- Hvad er der sket med min søn? - Vi skal gå, far!
Jeg går ingen steder, før du fortæller, hvad der foregår her.
Jeg har forrådt hver eneste ed, myrdet, nægtet en fjende nåde.
Jeg har set frygtelige ting.
Så jeg tøver ikke med at slæbe dig herfra, om nødvendigt!
Døm mig, hvis du vil, men jeg nægter ikke at redde dig nu.
Jeg tager med, men ikke, fordi du beordrer mig som en slave.
Ud gennem vinduet, far.
Grayson... Du må dræbe mig.
Shathrax genskaber bogen.
Han har fundet siderne. Han vil udvinde min smerte til at skrive med.
- Når de først får bogbindet... - De har bogbindet.
Nej...
Grayson! Nej...
Det var den eneste måde at redde dig på.
Redde mig? Til hvilken pris?
Du siger, at du har syndet, begået forbrydelser. Hvad betyder en mere?
Vi skal jo være håbets lys!
Lyset er slukket i dig, Grayson.
Tænk på alt lidelsen. For mig, for alle mennesker i Karkoth.
Hvis du ikke dræber mig, så gør jeg det selv.
Gør det!
Inden det er for sent.
Hver eneste skammelig ting jeg har gjort for et større mål-
- har ført mig hertil.
Skal jeg tilintetgøre det, jeg elsker højest?
Så er jeg et udyr, ikke bedre end dem uden for døren.
Nej, jeg vil ikke dræbe dig, far.
Lad os kæmpe! Kæmp ved min side.
Til døden, om nødvendigt.
Selv om vi bliver fanget og bogen samlet, så længe et lys brænder-
- kan de aldrig sejre.
Kom, hvis I tør!
Jeg er Grayson Azriel, dragedræber og sort i hjertet!
Se!
Det er manden, der giver amuletten dens kraft. Ikke omvendt.
Din søn var hundrede værd af din slags.
Jeg forsøgte at advare dig.
Men du hørte ikke efter.
Min måde er den eneste at overleve på i denne verden.
Jeg havde været en bedre far for dig end denne værdiløse tåbe.
Forbered ham til tømning.
Det var ham, du ville have hele tiden.
Den første sande ridder af Den Nye Sol, i 800 år.
Hans flydende smerte vil skrive den nye bog.
Du udnyttede mig fra første stund. Løj for mig. Legede med mit liv.
Kun for at komme til ham.
Det stemmer.
Trøst dig med, at ingen straf, du udmåler-
- kan være lige så smertefuld som den, der venter ham.
I nat indleder vi en ny tidsalder af mørke.
Det, nogle kalder mørke, kalder jeg de mægtiges klatring.
Rendestenene bliver fyldt med blod fra de svage og feje.
Nogen vil stoppe jer!
Om det så tager 1000 år. En ny orden vil rejse sig.
Fremragende. Ikke engang nu indser du-
- at alle dine valg gavner min plan.
Tøm ham, inden sandheden smitter af på hans rene hjerte.
Lad mørket falde på.
Mere.
Min dreng.
Tag med mig til Gloomwrought.
Vi tvinger vor sejr over Shathrax ned i deres hals.
- De bliver kvalt i vore gerninger. - Og derefter?
Mere af det samme. Et liv, som er værd at leve.
Jeg kan ikke.
Jeg må fortsætte med mine pligter som ridder.
Hvor kedeligt.
Det er muligt.
Hvis vores veje mødes igen, vil du så forsøge at dræbe mig?
Kun i selvforsvar.
Jeg kan ikke love noget.
Farvel.
Oversættelse: Torben Christensen www.primetext.tv